Han ska bli min lärling. Ta vad ni behöver.
- Var är vi? - Slutstation.
Nej. Nej!
- Ner! - Tom, nej!
- Tom Price åtalas i morgon. - Skyldig.
Rätten dömer han till sju år.
Du tänker inte fråga hur han kommer att behandlas?
Nej.
Låt han gå!
När jag säger ta ner den, menar jag släpp den. Ta båda.
Var är dom?
Det här är en kolgruva. Jobba hårt, överlev.
- Ni kan inte göra så här. - Jo, vi kan.
Text och översättning: Ztockis subscene.com
Lyssna, kompis arbetar vi inte, äter vi inte.
Jag är inte din kompis.
Dra!
När vi har fyllt sex vagnar, då får vi vila.
Sex?
En ny last klar!
- Vad är ni för slags människor? - Tillbaka till arbetet.
Vad heter du? Vem var du för ett år sedan? Hade du ett hem, en familj?
- Ingen har rätt att behandla någon så här. - Några undantag från den regeln, Greg?
- Vad ska det betyda? - Du röstade för att sätta mig här.
Jag kom också tillbaka för dig, Om inte, vore jag inte här.
Ironin dödar mig.
Vi åker runt i cirklar.
Vi ska åka på alla jävla vägar, vi överger inte våra egna.
- Vilken väg? - Vi måste hitta Billy. Han om någon vet var dom är.
Kom igen, ut allihopa!
- Hur lång tid får vi? - En halv timme.
Ibland mer.
Kom igen!
- Vad i helvete är det där? - Framåt.
Nästa, kom igen!
- Inte fortare då kvävs vi. - Tyst!
Håll han.
Ta hans händer. koppla dom.
Kom hit.
Upp där. Kom igen.
Straffa han.
Han måste lära sig vem som bestämmer här.
Gör du det inte, så mästrar han dig.
Bra. och igen.
- Låt han vara! - Håll käften, in i ledet.
Ni är alla ansvariga för varandras välfärd. Det räcker!
Du ser? Du har kontrollen.
Torka bort blodet från näsan. Du ser ut som en vilde.
Man blir aldrig riktigt van vid det.
Tomheten.
Ingen kvar.
Jag tänker annorlunda på saker nu när alla är borta.
Alla tjejkompisar var på mig hela tiden om giftemål,
skaffa barn, slå sig till ro. Det verkade så tråkigt.
Nu tänker jag... att jag vill en dag. Du vet,
kanske med någon. Få barn.
Jag menade inte med dig!
Varför inte?
Hej.
Vi kommer att hitta Tom. Imorgon eller i övermorgon.
Vi tar reda på vart dom tog han.
Men vill han se oss, efter vad vi gjorde mot han?
- Måste vi sova med dom här sakerna? - Dom låser bara upp dom när vi är i gruvan.
- Var förvarar dom nycklarna? - Vakterna har en uppsättning.
Smithson också.
Vi måste få tag på nycklarna. Är alla lösa så kan vi övermanna dom.
Tror du, Greg?
Ska vi ta oss härifrån, så måste vi jobba tillsammans.
Jag har fått nog av att arbeta med dig.
Omröstningar, Debatter,
Juryer.
Om du vill hoppa på mig, fritt fram. Men låt oss komma härifrån först
Jag tar hand om mig själv, tack.
Det kommer någon!
Det är Billy.
Stopp. Stopp!
Kom igen. Fort!
Det är han, där borta.
- Kors, är det ni igen. - Såg du oss inte där borta?
Nej, jag var i min egen lilla värld.
- Vi behöver din hjälp. - Kom in då, möt min tjej.
En bra sak med viruset, Barerna är alltid öppna. Och inga alko-kontroller.
- Känner ni för en kopp te? - Det vore fantastiskt.
Jag ska bara hitta tjejen. Sally?
Vart har den tokiga kossan tagit vägen? Sally?
Sally, var är du? Sally?
- Var har du varit? - Ledsen, Billy. Jag...
Strunt samma. Vi har besök.
Du måste sköta det snyggt. De har orsakat oreda hos Willi.
Och Smithson har deras vänner i gruvan, så håll dem glada.
Jag såg några barn på vägen, jag vill inte att dom kommer undan.
John och grabbarna kommer snart på lunch.
- De kan ta det därifrån. - Tänk om de inte vill stanna?
Låt dom snacka bara. Du är inte dum.
Le, älskling, det skadar aldrig.
Hej allihopa. Redo för en kopp, eller?
Jag är Sally, förresten.
Sally... jag minns inte. Spelar ingen roll nu.
Jag lär inte minnas era namn heller.
Jag fick just en leverans. Vi ses senare.
Billy, vi har något att fråga dig.
- Har du paserat ett fängelse någonstans? - Fängelse? Nej, bara några gamla
ibland, men det finns inga där. Inga levande i alla fall.
Vet ni vad, jag har några kontakter. Jag kan fråga runt, se vad som dyker upp.
- Ni kan vänta här? - Okej, det blir bra. Tack.
Dåså, te.
Vi slösar tid.
- Något står inte rätt till här. - Nej, bäst jag tar en titt.
Naj, vi tar en promenad.
- Vart ska ni gå? - Vi ska bara sträcka på benen lite.
Gå inte för långt det är lätt att gå vilse här.
Kom igen! framåt.
Kom igen.
Jag tror jag vet hur vi tar oss härifrån. Det innebär att jag tar mig ut först.
Det är en lycka i sig.
- Och sen kommer jag tillbaka för er. - Naturligtvis.
Tror du att jag bara ser efter mig själv?
Du kan inte få ut oss härifrån, Greg. Du har inte stake nog för det.
Hjälp mig någon. Vi har en man skadad! Är du okej?
Nej.
Min mage! Det gör riktigt ont.
Vi måste få ut han härifrån. Så någon kan kolla upp han ordentligt.
- Har du några ljusa idéer? - Ja, det kan hända.
Allihop stopp! stå still. Försiktigt så ingen gnistbildning sker.
- Vad pågår där nere? - Vi träffade en gasficka.
- Än sen? Gräv. - Är du galen?
En gnista kan spränga oss i luften. Er med. Vem fan är ansvarig här?
- Min mage. - Du kommer att bli bra.
- Tur att Greg kände gaslukten. - Det finns ingen gas.
Han kom på det för att få en chans att fly
- Smart ide. - Ja.
Ut nu, allihop!
Fint ställe.
- Tror du att någon bor här? - Jag vet inte.
Vi väntar här.
Naj! vilken del av "vänta" förstod du inte?
Det är Greg.
Vad har han runt nacken?
- Han är en fånge. - Kom!
Är det rester, så lägg det där till grisarna.
- Har ni grisar också? - Inte bara Billy då?
Grisar har bättre skick!
Hur möttes ni, egentligen?
Han hittade mig... på vägen, gråtande.
Jag hade förlorat alla.
- Det var samma för oss. - Även mina små. Båda två.
Och deras Far och min Mor, hans Mor, båda mina systrar, alla deras barn...
Tänk dig det, allihop. Det var hemskt.
Ni får mig att gråta snart, Tårar får dom inte tillbaka.
Okej, mer te någon?
Väntar du på någon?
Inte Billy?
- Du tror att du är skyldig han, eller hur? - Han tog med mig hit.
Du är inte skyldig mer än ett tack.
Sakerna vi måste göra nu för att överleva, hade vi skämts för förr, eller hur?
Kom igen.
Vänta där.
The Anabasis.
Känner du till Xenophon? Stor atensk krigar författare.
"Havet, havet." Det är ett citat.
Thalatta! Thalatta!
100 år sedan, varje beläst skolelev i Storbritannien hade identifierat den.
Man kan inte låta bli att beundra grekerna.
Så många av deras tänkare var män av handling.
Har du blivit arbetsskygg, så okej.
- Men du får ingen mer mat. - Du har gruvgas där nere.
- Vet du vad det innebär? - Tyvärr inte.
Det är en stor ficka av metangas Fångad i en skreva.
Den är flyktig, en gnista från en hacka och det kan explodera och döda allihopa.
Det vore synd. arbetare är svårt att få dessa dagar, som du vet av erfarenhet.
Tycker du det är roligt att sätta män i kedjor och göra dem till slavar?
Måste få vår värld att fungera igen, Eller hur?
Leta matrester går an så länge sommaren varar, men när vintern kommer
då ser vi vilka de verkliga överlevarna är.
Om gruvgasen antänds, så tar den med sig hela gruvgången.
Kan du sånt här?
- Jag studerade geologi i några år. - Greenwich Universitetet.
Tidigare yrkesskola, tror jag.
- Varför ska jag gå på dom här lögnerna tror du? - Vill du chansa?
Det är männen som hade Greg. Vi måste varna Abby.
Dom ser oss, din idiot.
Stå still.
Ni måste gömma er... i köket medans ni kan.
- Ni är så rara, jag kan inte låta dem ta er. - Vilka?
- Vad händer? - Var tysta!
- Spottandes fjädrar... - Okej, grabbar? Öl allihopa?
- Vad blir det för lunch? - Fläsk gryta.
- Är Billy tillbaka? - Kom och vände. du vet Billy.
Inga leveranser för oss i dag?
Nej, han sa att det var väldigt lugnt på vägen.
Vi tvingades få upp alla fångarna ovan mark. Gruvans stängdes,gasrädsla.
Kom igen, jag dör för en drink.
Jag känner ingen gaslukt.
- Metan är luktfri. - Lägligt! Hur vet du att den är där?
Jag hörde den strömma ut. Låna mig cigarettändaren.
Metan är lättare än syre. När lågan tänds så hoppar den och blir blå om gasen är här
- Kan det inte bli en explosion? - Det kan det.
Okej, det där behövs inte. Så vad gör vi?
Fyll en vagn med jord, skyffla i det och packa hårt, det borde räcka.
Bra, gör det, och ta upp den där för hjälp.
Och du kommer tillbaka till huset. Jag tycker vi ska prata vidare.
Gå!
- Vi vet var Greg är. - Dom är här, båda era vänner.
Jag är ledsen.
De togs för att arbeta i Mr Smithson's kolgruva
Billy för hit dom,
folk som han finner på vägen.
Det är mitt jobb att hålla dem nöjda tills männen tar dem.
Jag var så vilse och ensam, så tacksam att se ett vänligt ansikte.
Jag skäms.
- Så varför gör du det? - Vad har jag för val?
Det är säkert här. Det finns mat att äta.
Mr Smithson, han ser efter oss.
Jag lagar bara maten. Jag är inte så dålig som dom.
- Sally, vi ska hämta våra vänner. - Och du ska hjälpa oss.
Vi finner en rum åt dig här.
Det blir trevligt med lite civiliserat sällskap.
Det kan knappast bli bekvämare.
Jag antar att du inte haft en varm dusch sedan pesten slog till?
Har du en här?
Koleldad. Skrubba av dig så pratar vi vidare sen.
- Ta med mig, jag kan inte stanna här. - Naturligtvis.
- Och ingen mer Billy. - Det gillar jag.
Kom, vi går.
Anya och jag håller Smithson upptagen så länge vi kan.
Al, du och Naj gå till gruvan och väntar på Sarah med nycklarna.
- Fria Tom och Greg och möt oss på motorvägen. - Och dom andra fångarna då?
Vi gör vad vi kan, men... Tom och Greg kommer först.
Försiktigt. Det finns vakter.
Sakta ner.
Jag fann dessa diagram av den gamla gruvan.
Betyder dom något för dig?
Ja, De är mycket mycket användbara.
Från det här verkar det som ådern fortfarande är ganska omfattande.
Bevisa att du kan få ut kolet effektivt och du kan få bli andelsägare.
- Vad är det värt, exakt? - En varm säng och tre mål mat om dagen.
Men när vintern kommer och vi börjar sälja, nämner vi vårt pris.
Ursäkta. Det är två damer här. Dom har ett affärsförslag.
Nå, säg att jag kommer.
Vi måste borra hål här och här. På så sätt...
Säg åt John vad du behöver. Ursäkta mig ett tag.
Vilken härlig överraskning.
Överlevare som inte ser ut som de kravlat sig hit.
Vi körde, det var lättare.
- Henry Smithson. - Abby Grant.
Och det här är Anya Raczynski. Vi hörde att ni hade kol här.
- Det är korrekt. - Vi vill förhandla med er.
Vi har grönsaker och grisar och höns också.
- Hur många är ni i er grupp? - Över 30 nu.
Jag var på väg att äta. Gör mig sällskap så kan vi tala om framtiden?
John, damerna gör oss sällskap till middagen. Säger du det till Sally?
Så, eran grupp, är en kommun då?
Fluffiga kycklingar och djupa diskussioner om demokrati?
Vi har inte tid för politik. vi försöker bara överleva.
Åh,där är du. vi var på väg upp att äta.
- Ni... känner varandra? - Nej.
Det här är min nya gruvchef.
Du har valt din stund klokt.
Vi diskuterade just hur vi kan öka produktiviteten, eller hur?
Sally.
- De har gått upp för att äta. - Var förvarar han nycklarna?
På skrivbordet i arbetsrummet.
Det är utanför stora salen högst upp i trappan.
Vänta tills det är säkert, hämta dom, och ge dom till mig. Du klarar det.
Vad gör du?
Smithson är redo för middagen, och dom är tre till.
Jag möter dig här om tio minuter, kom igen, Sally.
Hjälp mig någon!
Snälla. Det tar död på mig.
Sluta med det där jävla oväsendet!
Om han inte håller käften får ingen av er mat ikväll.
Duktig pojke.
- Så er kommun... var är den? - Wye Dalen.
Ah, ni har åkt lång väg. Hur fick ni reda på om oss?
- Billy berättade. - Ah, naturligtvis.
- Vårt fönster mot världen. - Folk ansluter till oss hela tiden.
- Ni är försiktiga med vilka ni släpper in? - Ja, det är oroande.
Så klart.
Tyvärr så är det bara enkel kost men vinet är då ingen besvikelse.
Säga vad man vill om viruset men det gav mig fritt utrymme i St Johns källare.
- Så du sysslade inte med gruvdrift innan? - Nej, jag var professor i historia vid Oxford.
Min kollega här, han arbetade inom gruvindustrin.
Inte riktigt.
- Jag studerade geologi vid universitetet. - Ja, Norwich.
Greenwich.
Ja visst, yrkeshögskolan. Du har ändå fördelen av en utbildning
till skillnad från resten av gänget. De flesta är analfabeter.
Ta John, som exempel, han krängde fordons försäkringar.
Jag var senior säljare.
- Kallprat över telefon. - Jag var jävligt bra på det.
- Nu är du gruvarbetare? - Inte någon av förlorarna, jag är förman.
Bra för dig.
- Jag kunde ha gått in och tagit nycklarna. - Sitt still och vänta på Sarah.
- En plan går alltid fel om den ändras halvvägs. - Den kan redan ha gått fel.
Tom...
- Det kommer att ordna sig, eller hur? - Ja visst, vi ses.
- En av fångarna har flytt! - Okej, där är han.
Det är Tom! Vi måste hjälpa han
Stanna där!
- Låt han vara. - Stanna där.
Våra liv här är svårt förstås,
men vi tänker oss själva som en liten utpost...
Mer vin?
Sally? Var är Sally? Sally!
- Ursäkta. - Försiktigt, Sally.
Och hur får ni ut kolet? Det kan inte vara lätt.
Vi har ett system. Testat under årtusenden.
- Vad för system? - Vi använder en form av... slaveri.
Det är billigt... och effektivt.
Och omoraliskt.
- Beror på moralen du väljer, eller hur? - Bra sagt.
Många väljer moral efter överlevnads behov.
- Och vilka är slavarna? - Brottslingar, tjuvar...
- Avskrapet i vårt nya samhälle. - Alla kan väl inte ha gjort fel.
Inte alla, nej, för några är det bara olyckligt.
Skulle du dra kol hela dagen om du fick välja?
Naturligtvis inte. Du måste tvingas.
Och vi behöver kolet. Vår framtid beror på det.
Vi behöver återuppfinna vårt samhälle, håller ni inte med?
Men man kan inte ha ett samhälle utan en ekonomi.
Skäms du inte av det du gör?
Inte det minsta. Alla civilisationer i sina bästa år var byggda på slaveri
Senare gav de slavarna löner och sen helgdagar och bostadslån,
men principen är densamma.
- Vilket är vad? - Låt dem aldrig se upp.
Åh! förlåt.
Sally, du är så klumpig i kväll. Här, låt mig hjälpa dig.
Förlåt. Tack, Mr Smithson.
Tack.
Det du gör är grymt. Män kommer att dö av dessa villkor.
Dom dör i alla fall där ute.
Dödar varandra över en liter bensin eller en kartong bönor.
Det är grymt, faktan är grym.
Vår art är nästan utdöd.
Jag antar att ni inte önskar vårt kol nu, eller?
Vi måste fortfarande ha värme i vinter.
Ja.
Ja, hon har rätt, vi...
vi behöver kolet.
Så, hur länge har du varit chef, Greg?
Inte alls länge.
Det är mörkt snart, jag hinner inte kartlägga marken tills imorgon
- om jag inte gör det nu. - Vill du lämna oss nu?
- Jag har mycket jobb att göra. - Naturligtvis.
Jag fixar några killar som skjutsar dig...
- Nej, Jag fixar det själv - Inte alls.
Jag tar bilen till framsidan.
- Förtjusande sällskap, eller hur? - Ja, dom verkar trevliga.
Det är konstigt, ett tag trodde jag att du och Mrs Grant kände igen varandra.
Nej, hon påminde mig om någon.
Jag vet, vi lever alla i en värld av spöken nu.
Den här vägen.
Ah, din eskort.
Jag tror inte att du och Mrs Grant blev presenterade, eller?
Konstigt att hon kände till ditt namn.
Det är synd.
Jag kunde haft nytta av en som kan gruvdrift.
Så... Mrs Grant, hur länge har du känt Greg?
Vi har en chans att bygga upp civilisationen igen,
och av alla tänkbara vägar, så väljer du slaveri.
Våra nästa kommer att se tillbaka på oss med skam, det jag minns är
att sker det utom synhåll, så bryr sig ingen.
Du verkar ha hittat en grupp som håller med dig.
Vem vill inte hellre vara Herre än slav. om det var det enda valet?
Han måste ha stulit nyckeln när jag försökte hjälpa honom.
Vi kom hit för våra vänner. Ge oss dom så åker vi och kommer aldrig tillbaka.
Ledsen, min kära, Jag kan inte undvara arbetskraften.
Sluta gnäll, Sally. Jag ska inte göra dig något.
Kom ihåg vilken sida du står på i framtiden.
Berätta exakt var det gör ont.
Överallt.
Du klarar dig, kompis.
Inga problem.
Tom kom undan i alla fall. Han kommer tillbaka för oss.
förutom att han inte vet att ni är här.
Han vet att du är det.
Kom igen, han överger dig inte
- Tror du? - Jag vet! - Vakna Abby, han kommer inte tillbaka.
Hej kompis. behöver du ett hantag?
Hjälp!
Du kan skrika hur mycket du vill, Ingen kommer att höra dig.
Lämna mig inte här. Jag dör.
Hjälp!
Kom ut. Kom igen. Stick!
Vad han än sa, så ljög han, kom igen nu.
- Ta inte emot godis från främlingar. - Var är Billy? - Stick iväg.
Jag har en skadad här. Jag vill kunna undersöka han någonstans.
Till arbetet allihopa!
- Stackars pojke. Vad har hänt med dig? - Sluta glo på mig!
Vad sa jag, John? Prata inte med dom. Mänsklig kontakt förlorar kontrollen.
Inte han.
Både Spartanerna och Atenarna var eniga om att avhjälpa slav uppror.
Straffet bör vara så strängt...
att ingen slav skulle våga göra motstånd igen.
Häng han.
Greg!
Sätt fart, John, få det gjort bara.
Nej!
- Ni hörde vad Mr Smithson sa. - Nej!
Vad gör Billy här nere?
Var är han då?
- Händerna. - Kom.
Nej, Abby är här med dom andra. Kom igen.
- Abby? Abby! - Ta era P45or, killar!
- Abby, är du okej? - Vad fan gör ni här? - Letar efter dig.
Era fårskallar.
Kom, ta han!
Från och med nu håller vi ihop, oavsett vad.
Vad händer? Gruvan stängs.
Kom igen, ta han till lastbilen.
Vi kan inte låta dom döda alla.
- De dödar oss om vi hindrar dom, Vi åker! - Men Sally då?
- Vi kan inte rädda alla. - Vi måste se till oss själva.
Nej, vi hämtar Sally sen åker vi.
Sally?
Sally!
Tror ni anarki är bättre för alla
Vi svälter alla nu!
Allihopa!
Även ni!
Ni kommer att svälta nu!
Ni svälter! Vi måste ha kontroll!
Abby...
Vi måste ha kontroll!
Sally!
Kom! Vi låter dom inte skada dig. Kom igen.
- Vi måste ut härifrån, kom igen. - Kom, fort.
Samma väg vi kom.
In i bilen, kom igen.
- Han har inre blödningar, mjälten är nog brusten. - Kan du göra något?
Snälla, hjälp mig.
Jag står inte ut längre, bara...
Snälla, avsluta det.
Det är bara en väntan nu.
- Men han har sån smärta. - Kan du inte göra något?
Det finns ingen morfin i lastbilen och jag... vet inte om jag hade kunnat.
Är du okej, kompis?
- Jag vill åka hem. - Jag vet, kompis.
Mamma...
Jag var i trädgården
och Mamma...
hon matade fåglarna
och hon berättade om alla namn, som sparv och trasten, och...
.. och jag gillade när dom kom nära och åt ur handen.
Jag sitter med han. Det är okej.
Hej...
Kolla i träden... där borta?
- Ser du fåglarna? - Vilka fåglar?
Dom med ljusa fjädrar. Uppe i grenarna.
Ser du dom?
Kanske.
Fortsätt titta. Du ser dom.
Vilka vi var innan, alla saker vi gjorde, det spelar ingen roll längre.
Allt som betyder något... är vilka vi är nu.
Det är Billy.
Ge mig ett hantag, son.
Jag tänkte inte skada er.
Jag tänkte ta er till ett bra ställe.
Duktig pojke.
Jag tycker du är okej.
- Vad heter du? - Peter.
Peter Grant.
Peter Grant?
Håll dig till mig, Peter. Jag vet några som letar efter dig.
Ner på knä!
Bara för att du är kär betyder inte att alla måste det
- Du gillar henne, eller? - Jag är glad att du kom.
Jag är inte rädd för dig. Är du rädd för mig?
Jag älskar dig.
- Den känns välsignade, platsen. - Herre Gud!
- Du borde inte vara här. - Var är Sarah?
Jag är Mr Stevens. Du har inte kommit för mig, eller?
- Jag går tillbaka labbet. - viruset bröt igenom försvaret.
Abby?
Text och översättning: Ztockis subscene.com